Der er ingen spor af Niobe eller Ghost.
- Kun blå piller. - Skal vi kontakte dem?
- Nej. De har nok lukket ned. - Vender vi så om?
- lkke hvis skibet er manøvredygtigt. - Det tænkte jeg nok!
Søg i hvert et rør, hvert et hul og hver en sprække.
- Rørene myldrer med sprutter. - Så må vi jo skynde os.
- Jeg regnede med, du var sulten. - Tak.
- Nogen forandring? - Nej.
- Hvordan går det med ham? - Fint.
- I hvert fald til han vågner. - Hvad mener du?
Kaptajnen har nogle spørgsmål til ham.
Jeg håber, han har nogle gode svar. Kan du se snitsårene?
Jeg tror, han selv har gjort det. Virtuel delirium tremens, måske.
Men som sagt, håber jeg, at han har nogle gode svar.
Roland, jeg vil gerne afsøge Matrix en gang til. Efter Neo.
Hvordan kan han være i Matrix? Han er ikke sluttet til.
- Det er altså underligt. - Hvad?
Hjerneaktivitetsmønstret svarer ikke til en komapatients.
Det underlige er, at jeg ser det her mønster hver dag.
Hos en, der er sluttet til.
Intet overhovedet. Han er ikke derinde.
- Beregningerne er færdige. - Hvor lang tid?
Med normal hastighed når maskinerne frem til Zion om 20 timer.
Kors i himlen.
Så lad os få fart på. AK, du styrer holografisk.
Mauser, kanonerne for og agter skal være bemandet hele tiden.
Der bliver ringet!
Operatøren.
Det er Seraph.
Jeg har en besked fra Oraklet. Kom straks.
- Godmorgen. - Hvem er du?
Jeg hedder Sati. Du hedder Neo. Min far siger, du ikke hører til her.
Han siger, du må være faret vild. Er du det, Neo?
- Hvor er jeg? - Det her er togstationen.
- Er det her ikke Matrix? - Der kører toget hen.
Og der skal vi hen, men du må ikke komme med... For ham.
- Hvem? - Togmanden. Jeg kan ikke lide ham.
Men vi skal gøre, som Togmanden siger, ellers efterlader han os her.
Morpheus, Trinity. Tak, fordi I kom.
Én ting, livet har lært mig, er, at intet går, som man havde håbet.
- Hvem er du? - Oraklet.
Jeg ville ønske, der var en nem måde at forklare det på, men desværre.
Jeg er ked af, at det her skulle ske. At jeg ikke kan være den, I husker.
Men sådan skulle det ikke være.
Jeg traf et valg, og det valg kostede mig mere, end jeg ønskede.
- Hvilket valg? - At hjælpe jer og vejlede Neo.
Da den sande prøve for ethvert valg er at skulle træffe dét valg igen -
- vel vidende hvilke omkostninger det kan få...
... vil jeg mene, at jeg har det helt fint med det valg...
- For nu gør jeg det igen. - Ved du, hvad der er sket med Neo?
Han er fanget et sted imellem denne verden og Maskinernes verden.
Forbindelsen styres af et program ved navn Togmanden.
Han bruger den til at smugle programmer ind og ud af Matrix.
Hvis han opdager, hvor Neo er, før l finder ham, bliver vores valg sværere.
- Grundet Togmandens arbejdsgiver. - Merovingeren.
Han har udlovet en dusør for jer. I må hele tiden være på vagt.
Seraph ved, hvordan man finder Togmanden. Han tager med jer.
I årevis har han beskyttet mig.
Jeg håber, han kan gøre det samme for jer.
Følg mig.
- Orakel... - Jeg ved det godt, Morpheus.
Jeg kan se, du er fuld af tvivl.
Efter alt, hvad der er sket, hvordan kan du så forvente, jeg vil tro dig?
Det gør jeg ikke. Jeg forventer, hvad jeg altid har forventet.
At du snart selv tager en beslutning, hvad enten du tror mig eller ej.
Jeg kan kun sige, din ven er i knibe og har brug for din hjælp.
Han har brug for vores alles hjælp.
- Er du fra Matrix? - Ja. Nej. Jeg mener, det var jeg.
Hvorfor rejste du?
- Det var jeg nødt til. - Jeg måtte også rejse.
Sati, kom her, min skat. Lad den stakkels mand være.
- Beklager. Hun er meget nysgerrig. - Jeg kender dig.
Ja, fra Franskmandens restaurant. Jeg er Rama-Kandra.
Min hustru, Kamala, min datter, Sati. Det er en stor ære at hilse på dig.
- I er programmer. - Ja.
Jeg er driftsbestyrer for Kraftværkets genbrugsafdeling.
Min hustru er interaktiv programmør. Hun er yderst kreativ.
Hvad bestiller du her? Du hører ikke til her.
Om forladelse. Min hustru kan være meget direkte.
Det er i orden. Jeg har ikke noget svar.
- Jeg ved ikke engang, hvor " her" er. - lngenmandsland.
Mellem din og vores verden.
- Hvem er Togmanden? - Han arbejder for Franskmanden.
Hvorfor vidste jeg, du ville sige det?
- Han hverken glemmer eller tilgiver. - Kender du ham?
Jeg ved, at hvis man vil bringe noget -
- ind i din verden, som ikke hører til der, må man gå til Franskmanden.
Er det derfor, du er her?
Jeg ønsker ikke at være grusom. Måske ser han aldrig nogen igen.
- Undskyld. Du behøver ikke svare. - Jeg vil gerne.
Svaret er enkelt.
Jeg elsker min datter meget højt. Hun er det smukkeste, jeg har set.
Men hvor vi er fra, er det ikke nok.
Hvert program skal have et formål. Ellers bliver det slettet.
Jeg gik til Franskmanden for at redde min datter.
Du forstår ikke?
- Jeg har bare aldrig hørt... -... et program tale om kærlighed?
- Det er en menneskelig følelse. - Nej. Det er et ord.
Det, der betyder noget, er det bånd, ordet antyder.
Jeg kan se, at du er forelsket.
Hvad vil du ofre for at opretholde det bånd?
Alt.
Så er der ikke den store forskel på, hvorfor vi to er her.
Det er ham.
- Væk! Hold jer fra mig! - Vi ønsker ikke ballade.
- Vi har brug for din hjælp. - Jeg kan ikke hjælpe jer.
Åh nej.
Møg!
- Hvornår kommer toget? - Det er forsinket.
- Det ligner ikke Togmanden. - Har det noget med mig at gøre?
Tja, hvem kan svare på den slags? Kun Oraklet.
- Kender du Oraklet? - Det gør alle.
Jeg rådførte mig med hende.
Hun lovede at se efter Sati, når vi havde sagt farvel.
Bliver I ikke sammen?
Aftalen med Franskmanden gjaldt kun vores datter.
Min kone og jeg må vende tilbage til vores verden.
- Det er vores karma. - Tror du på karma?
Karma er et ord ligesom kærlighed.
En måde at sige på: " Hvad min opgave her er. "
Jeg har intet imod min karma. Jeg er taknemmelig for den.
Taknemmelig for mine skønne piger. De er gaver. Og dem skal jeg ære.
- Far, toget! - Ja. Tag din kuffert. Hurtigt.
Må jeg bære den?
Gerne.
Fart på. Jeg har travlt.
- Hvem er du? - Han er en ven.
Jeg kender dig.
- Det var dét, de var ude efter! - Jeg skal tilbage.
Jeg betaler hvad som helst. Jeg skal nok komme med det tog.
Næ nej. Du bliver her, indtil Merovingeren siger noget andet.
Og kender jeg ham ret, kommer du til at blive her i meget lang tid.
- Jeg vil nødig gøre dig fortræd. - Du forstår ikke.
Jeg har skabt det her sted. Hernede er det mig, der bestemmer.
Hernede... er jeg Gud.
Gå så om bord på det tog eller bliv her hos ham.
- Vi må hen til Oraklet. Hun ved råd. - Nej. Vi ved, hvad der skal gøres.
Pis!
- Det er løgn! - Kors i røven. Den har ingen vinger.
- Du må være parat til at dø. - Jeg skal tale med ham.
Du slipper kun forbi over min store, døde røv!
Så siger vi det.
Man må ikke bære våben i klubben. Når dørene går op, er der en pige -
- og, hvis vi er heldige, én mand til at kropsvisitere.
- Og hvis vi er uheldige? - Så er der mange mænd.
Må jeg tage jeres... Åh gud.
Hvad helvede?
Jeg tror ikke mine egne øjne.
Det fortabte barn vender tilbage.
Er du kommet for at indkassere dusøren, Seraph?
Hvor mange kugler har I egentlig? Jeg tror ikke, I har nok.
- Vi vil bare snakke. - Det tror jeg gerne.
I har kæmpet bravt for at komme til det.
Læg jeres våben, så lover jeg, at I slipper levende ud herfra.
- Os alle tre? - Ja da. Naturligvis.
Hvem havde troet, at vi skulle mødes så hurtigt igen?
Skæbnen er gavmild. Og da du, min lille Judas, er kommet med dem -
- må jeg formode, at spåkonen har fundet et nyt hylster.
Skuffende, men ikke uventet.
Jeg håber, hun husker, at der ikke er nogen handling uden konsekvens.
Og hvis man tager noget fra mig, kommer man til at bøde for det.
Du ved, hvorfor vi er her?
Sikke dog et spørgsmål at stille. Jeg lever af at vide den slags.
Nogle vil måske tro, at det her er et tilfælde, men ikke mig.
Dog vil jeg gerne vide, hvordan det rent faktisk gik til.
Ved du det? Det regnede jeg heller ikke med.
- Men det er altid bedst at spørge. - Vi vil slå en handel af.
Altid lige på og hårdt, hva', Morpheus?
Godt. Jeg har noget, I vil have.
For at slå en handel af skal I have noget, jeg vil have.
Og der er tilfældigvis noget, jeg gerne vil have.
Noget, jeg har ønsket mig, lige siden jeg kom her.
Man siger, at de ikke kan tages. De kan kun gives.
Hvad?
Oraklets øjne.
Som sagt kan man ikke undfly universets natur.
Den har atter ført jer til mig.
Hvor nogen ser tilfælde, ser jeg konsekvens.
Hvor andre ser mulighed, ser jeg omkostning.
Bring mig Oraklets øjne, så får I jeres frelser tilbage.
For mig at se en helt igennem rimelig handel.
Ja? Nej?
Jeg har ikke tid til det pis!
Skal vi slå en handel af? Giv mig Neo, ellers dør vi alle her og nu.
Interessant handel.
Du er virkelig parat til at dø for denne mand?
- I den grad. - Hun gør det.
Om nødvendigt slår hun os alle ihjel. Hun er forelsket.
Der er stor lighed mellem mønstret for kærlighed og sindssyge.
Tiden er udløbet. Hvad siger du, Merv?
Okay. Du er selv kommet herind.
Så kan du også selv komme ud igen.
Parat?
Næsten. Der er gamle hackinger. Men I har Neo?
- Kan du ikke se ham? - Nej. Men der var noget andet.
Jeg kan ikke tage af sted endnu.
- Jeg må tale med hende. - Nu?
Det er min sidste chance.
Sådan. Dét er hemmeligheden. Du skal bruge hænderne.
Kager har brug for kærlighed ligesom alt andet.
Jeg håbede, de var færdige, inden du kom.
Sati, lille skat. Det er vist tid til en prøvesmagning.
Gå ind til Seraph med skålen og find ud af, om de er færdige.
- Jeg er glad for, du slap ud. - Det er jeg også.
- Kan du kende mig? - En del af dig.
Sådan er det. Visse bits mister man, og visse bits beholder man.
Jeg kan stadig ikke kende mit ansigt i spejlet, men...
... jeg er stadig glad for bolsjer.
Nej tak.
Husker du, hvordan du var, første gang du var her?
Skælvende af nervøsitet. Og se dig nu.
Du overraskede mig, Neo. Det gør du stadig.
Du gav mig også et par overraskelser.
- Jeg håber, jeg var til hjælp. - Du hjalp mig hertil, men hvorfor?
- Hvad fører det til? Hvor ender det? - Det ved jeg ikke.
- Vil du ikke sige det? - Jeg har sagt det før.
Ingen kan se hinsides et valg, de ikke selv forstår, ingen.
- Hvilket valg? - Det er lige meget. Det er mit valg.
- Vi har alle et valg at træffe. - Såsom hvad du skal fortælle mig?
- Naturligvis ikke. - Hvorfor nævnte du ikke Arkitekten?
Eller Zion og de udvalgte før mig? Hvorfor sagde du ikke sandheden?
- Fordi tiden ikke var inde. - Hvem bestemte det?
Det ved du godt.
Det gjorde jeg.
Så synes jeg, det er på tide, jeg får lidt mere at vide.
Hvordan kunne jeg løsrive mig fra min krop uden at slutte mig til?
Og stoppe fire vagter med mine tanker.
Fortæl, hvad fanden der er ved at ske med mig.
Den Udvalgtes kræfter rækker ud over denne verden.
De når herfra og tilbage til, hvor de kom fra... Kilden.
Det var det, du følte, da du rørte ved vagterne. Men du var ikke parat.
Du burde være død, men det var du åbenbart heller ikke parat til.
Returnerer jeg ikke til Kilden, siger Arkitekten, Zion falder ved midnat.
Vi kan ikke se hinsides vores valg, han kan ikke se hinsides noget valg.
- Hvorfor ikke? - Han forstår dem ikke. Han kan ikke.
For ham er de variabler i en ligning. Enkeltvis må hver variabel løses.
Det er hans formål. At bringe balance i ligningen.
- Hvad er dit formål? - At skabe ubalance.
- Hvorfor? Hvad ønsker du? - Det samme som dig, Neo.
- Så langt går jeg for at opnå det. - En afslutning på krigen.
- Ender krigen? - På den ene eller anden måde.
Står Zion til at redde?
Beklager. Jeg har ikke svaret på det spørgsmål, men...
Hvis der er et svar, kan du kun finde det ét sted.
- Hvor? - Det ved du godt.
Og hvis du ikke kan finde svaret -
- er jeg bange for, at ingen af os vil opleve morgendagen.
Hvad betyder det?
Alt, hvad der har en begyndelse... har en afslutning.
Jeg kan se afslutningen nærme sig.
Jeg kan se mørket brede sig. Jeg kan se død.
- Og kun du står i vejen for ham. - Smith.
Snart er han stærk nok til at ødelægge denne verden.
Men jeg tror først, han stopper, når der ikke er noget som helst tilbage.
- Hvad er han? - Dig. Din modsætning, dit negativ.
Resultatet af ligningen, der prøver at afbalancere sig selv.
- Og hvis jeg ikke kan stoppe ham? - På den ene eller anden måde, Neo...
... får denne krig en afslutning.
I aften hviler begge verdeners skæbne i dine hænder eller i hans.
Hvordan har du det? Alt i orden?
Jeg har brug for tid.
- Det tænkte jeg nok! - Kaptajn Roland.
- Bane er ved bevidsthed. - Godt. Måske har han nogle svar.
Jeg elsker den duft.
- Jeg kommer til at savne den. - Orakel.
Jeg ved det godt.
Sati, lille skat. Tag et par kager og gå med Seraph.
Må jeg komme tilbage? Det kunne jeg godt tænke mig.
- Det kunne jeg også. - Så ses vi i morgen.
Det håber jeg.
- Jeg er bange, Seraph. - Kom.
Han følger efter os.
Ser man det. Det er længe siden.
- Du var som et spøgelse. - Jeg har besejret dig før.
Det er rigtigt, men som du kan se, er der sket nogle ændringer siden sidst.
- Du må være den sidste Eksil. - Oraklet fortalte om dig.
- Hvad sagde hun om mig? - At du var en slem mand.
Jeg er da ikke så slem, når man først har lært mig at kende.
Det store og mægtige Orakel. Endelig mødes vi.
Jeg går ud fra, du har ventet mig, ikke sandt?
Det alvidende Orakel bliver aldrig overrasket. Hun ved jo alt.
Men hvad laver hun så her, hvis hun vidste, jeg var på vej?
Hvis du vidste, jeg ville gøre det, bagte du kagerne og satte dem der -
- bevidst og med vilje, og så sidder du også der bevidst og med vilje.
Hvad gjorde du ved Sati?
"Kager har brug for kærlighed ligesom alt andet. "
- Du er en sjover. - Det må du jo vide.
- Gør, hvad du er kommet for. - Javel, frue.
Jeg ville ønske, jeg kunne hjælpe, men... jeg husker intet.
Hvad med snitsårene på armen? De er mere end en dag gamle.
Ja, bestemt.
Det har De ret i. Det ser ud, som om jeg selv har lavet dem.
Men hvorfor skulle jeg gøre sådan noget ved mig selv?
Medmindre jeg ikke var mig selv.
Men hvis jeg ikke er mig... hvem er jeg så?
- Er han blevet testet for VDT? - Ja. Prøven var negativ.
Men han viser tegn på usædvanlig hjerneaktivitet.
Tvær-synaptisk aktivitet -
- med friske fibrotiske ar overalt i hjernebarken.
Jeg vil have sandheden, uanset hvad der skal til. Få ham til at huske!
- Sir, vi har fundet hende! - " Logos"? Endelig godt nyt.
- Er der tegn på liv? - Nej. Ikke endnu.
- Hvad med skibet? - Skroget er stadig intakt.
Land og bemand kanontårnet agter.
Få undersøgt skibet så hurtigt som overhovedet muligt.
Pas på. De sprutter er nogle listige sataner. Det kan være en fælde.
Hvad var det?
Fjern det lort, drenge! Batterierne skal bare oplades.
- Niobe. - Morpheus.
- Alt i orden? - Ja. Vi vidste ikke, hvad der skete.
- Det gør mig ondt. - Det er i orden.
Jeg er også glad for at se dig. Fik du Neo ud?
- Ja. Hvordan vidste du det? - Oraklet.
Har du talt med hende? Hvad sagde hun til dig?
Det, hun altid siger.
Præcis det, jeg havde brug for at høre.
Om under 12 timer bryder Maskinerne igennem.
Hver eneste simulering viser, at så snart Maskinerne er inde i byen -
- falder chancen for at overleve drastisk.
Følgelig er vores primære mål at ødelægge Graverne.
Så kan vi måske hindre dem i at nå frem til byen.
Ellers må vi iværksætte et effektivt forsvar ved templets indgang.
Det udgør en flaskehals, hvor vi kan koncentrere det resterende forsvar.
- De har anmodet om flere frivillige? - Korrekt.
Hvor stor en hær agter De at sætte ind i dokningsstationen?
Hele APU-korpset samt halvdelen af infanteriet.
Stod det til mig, gav jeg hver en mand, kvinde og barn et våben -
- og sendte dem ned i dokningsstationen.
- Det er godt, det ikke står til Dem. - Det vil tiden vise.
Jeg har blot ét til spørgsmål. Er der nyt fra " Nebuchadnezzar"?
Nej, og jeg tvivler på, vi hører fra dem igen.
Det er muligt. Men vi kan altid håbe.
Håb er en luksus, jeg ikke har råd til.
- Zee, hvad laver du? - Granater.
- De evakuerer. Vi må af sted. - Jeg tager ikke med dig.
- Hvad? - De har brug for frivillige.
I bliver her.
- Du må ikke gøre det. - Jeg er nødt til det.
Jeg elsker ham. Lige så højt, som han elsker mig.
Og var jeg derude og han her, ved jeg, hvad han ville gøre.
Du bliver slået ihjel. Det er jo vanvittigt, Zee.
Måske. Men hvis det var Dozer, og du vidste -
- det var din eneste mulighed for at se ham igen, hvad ville du så gøre?
Lave granater.
- Hvad helvede foregår der? - Et uheld. Jeg så ikke... Undskyld!
- Hvem fanden er du? - Frivillig i denne enhed.
Hvad bestiller en opdyrket hund som dig i mit korps?!
Jeg vil yde mit, sir. Vi må forsvare dokningsstationen.
- Hvor gammel er du, knægt? - 18.
Havde du sagde 16, havde jeg måske troet dig.
- Okay, jeg er 16. - Man skal være 18. Du er for ung!
Det er Maskinerne ligeglade med. De dræber mig uanset hvad.
Det har du sgu ret i.
Giv mig en chance, sir. Jeg skal ikke skuffe Dem.
Hvis du gør, har Maskinerne og jeg noget tilfælles.